Ikona revolučnej obrazovky informovala o invázii vojsk v roku 1968 až kým nevypli vysielač. Vojaci na ňu mierili samopalmi.
Kamila Moučková (nar. 8. 1. 1928) sa dostala až do priamej konfrontácie s vojakmi a hovorilo sa, že na ňu mierili samopalmi. Toto zvládla so zdravou kožou, horšie bolo potom, počas normalizácie. Z televízie musela odísť, mala už tri deti z dvoch manželstiev (ale český herec Jaroslav Moučka, známy napríklad zo seriálu Okres na severe, k nej nepatril). Rodinu musela živiť, lepila vrecká, upratovala, robila neprimeranú prácu. Pracovala však aj v pražskom divadelnom klube, kde bola v dobrej spoločnosti. Podpísala medzi prvými Chartu 77, bola činorodá, a tak nezatrpkla.
![Kamila Moučková](https://ipravda.sk/res/2020/11/25/thumbs/kamila-mouckova_01-nestandard1.jpg)
Bohyňa kontra papaláš
Po novembri 1989 sa vrátila do života s veľkým optimizmom a elánom. Pracovala opäť v televízii, dostávala ceny, vychádzali o nej knihy, články, vystupovala v rôznych reláciách. Písala aj svoje texty, ktoré boli plné životnej múdrosti a nebola to nuda. Kamila Moučková mala totiž naozaj zaujímavý osud. Bola dcérou komunistického funkcionára Viléma Nového, ktorý bol v päťdesiatych rokoch súdený, ale v šesťdesiatych rokoch už bol zasa späť a obhajoval režim, proti ktorému jeho dcéra bojovala. Smutne sa preslávil spochybňovaním činu Jana Palacha, bol horlivým normalizátorom a neváhal existenčne zničiť aj vlastnú dcéru. Ľudia si o tom rozprávali, bol to svár dvoch epoch, dvoch smerovaní, ktorý sa odrážal v ich vzťahu ako svet v kvapke vody. Detailne a citovo. Kamila bola mladá krásna žena, mala od prírody postavu hrdinky, presnejšie – bohyne. Otec Vilém bol už starší pán a mal vzhľad „starej štruktúry“ a divné názory, jasné teda, že dcéra bodovala nielen u mládeže. Nič to však nepomohlo, zvíťazil otec Vilém a jeho krídlo. Kamila zišla z obrazovky a na Slovensku zišla aj z mysle. Ľudia mali iné starosti, hrdinstvá sa zrelativizovali.
Zradil ju aj muž
Bola to statočná žena, ktorá mala charakter a veľkú vitalitu.
V Čechách však neprestávala byť Kamila Moučková súčasťou tamojšej kultúry. Bola spojená s umeleckým svetom, najmä s tým divadelným. Jej životným partnerom sa stal bradatý herec Jiří Zahajský, ktorý účinkoval v pražských divadlách, najmä v slávnom Činohernom klube. (Hral aj v seriáli Tridsať prípadov majora Zemana.) Jiří Zahajský žil s Kamilou Moučkovou vyše tri desaťročia, v roku 1992 sa však zamiloval do veľkej hviezdy Jany Brejchovej a stal sa jej štvrtým manželom.
Kamila Moučková sa aj v tejto bolestivej situácii zachovala statočne. Hoci bulvár vzťahy trojice rozobral skrz-naskrz, zostala nad vecou. Priznávala smútok, trápenie aj prehru, ale nikdy sa neznížila k podrazom či hrubostiam, nepodliehala zúfalstvu. Išla ďalej a zažila ďalšie úspechy. Bola to jednoducho statočná žena, ktorá mala charakter a veľkú vitalitu. Veď len vlani vyšla o nej kniha Hlavou proti zdi, ktorú spolu s ňou napísala mladá česká moderátorka Světlana Witovská, jej dobrá kamarátka. Lepší názov ani nemohli vymyslieť – Kamila Moučková si viackrát v živote dovolila ísť hlavou proti múru, ale nič nerozbíjala. Bola ohľaduplná a verila, že život je niekedy ťažký, ale má zmysel. Ten jej určite. Veď žiarila aj v tme.