![Etela Farkašová: Záchrana sveta podľa G.](https://ipravda.sk/res/2021/04/04/thumbs/vikend-kniha-zachrana-sveta-podla-g-27660-nestandard1.jpg)
Čím to je, že ľudia, ktorým osud ubral na zdraví, bývajú často vnímavejší? Ich videnie je akoby ostrejšie, hranice medzi dobrým a zlým jasnejšie, postoje radikálnejšie. Znečistená planéta, ľudská ľahostajnosť, bezohľadnosť k slabším, neúmerné plytvanie a nezodpovedné rozhodnutia. Svet sa rúti do záhuby a je najvyšší čas konečne s tým niečo urobiť, myslia si obe G. Ibaže tá naša, literárna, má na to iné metódy.
Hlavná hrdinka G. si na záchranu sveta vypracovala presný plán: proti chaosu bojuje poriadkom, a to doslova. Vo svojom živote aplikuje veľmi prísne princípy, aspoň na pár štvorcových metroch, na ktoré má dosah, chce čo najviac prispievať k udržaniu svetového poriadku. Túži aspoň čiastočne zmierniť rozkolísanie sveta, chaos, či, ako to ona sama nazýva, entropiu, aj za cenu veľkých obmedzení, ktoré si sama stanovila – žije maximálne skromne, obmedzuje sociálne kontakty, odmieta cestovanie.
Keby mohla, hneď by skoncovala s každou nerovnováhou, s každým neporiadkom. Má rozpracované vlastné teórie, ktorých podstatou je svet ako jeden kontinuálny kauzálny komplex.
Lenže v praktickom živote sa tieto zásady pretavia do celkom absurdných situácií. G. upratuje a „glančí“ nielen doma, ale dokonca v autobusoch priliepa odlepené rožky plagátikov a sceľuje roztrhnuté sedadlá. Všetko má mať svoje miesto, aj kabáty v skrini musia byť zavesené v danom poradí, denný program sa od plánu nemá odchýliť. G. študovala fyziku, lebo verila, že v exaktných vedách nájde istotu, ale odkedy aj vo vede natrafila na poznatok, že existujú nepredvídateľné veci, vzdala to a zo školy odišla.
Keby mohla, hneď by skoncovala s každou nerovnováhou, s každým neporiadkom. Má rozpracované vlastné teórie, ktorých podstatou je svet ako jeden kontinuálny kauzálny komplex. Ako keď mávnutie motýlích krídiel na jednom konci sveta vyvolá na opačnom konci víchricu. Rozčuľuje ju každé zneporiadňovanie sveta, aj zmena trasy mestskej dopravy. No v skutočnosti jej ide o tie najdôležitejšie veci – o záchranu sveta.
S prózou Etely Farkašovej vhupneme rovno do debaty, či sa v otázke záchrany sveta nachádzame päť minút pred dvanástou, alebo päť minút po dvanástej.
Literárna G. napriek extrémom vie problémy pomenovať veľmi jasne. Vidí všetku disharmóniu, nerovnováhu, nezmyselné plytvanie, ktoré volá obžerstvom – a obžerstvo nie je hriech len v jedení, ale aj v pachtení sa za krásou vystavenou v reklamách, za majetkom, za kariérou, cestovaním s cieľom vidieť čo najrýchlejšie čo najviac, proste nemiera. Ona s matkou obracajú každú mincu. Krúti hlavou na zemiakmi z dovozu, ktoré ku nám putovali cez polovicu Európy, aj nad hlupákom v drahom aute, čo sa šinie na červenú. Nechce prijať tento bláznivý, nerozumný a nebezpečný svet, ktorý by sa stále rozpínal, ona si vie celkom dobre predstaviť, že svet by nerástol, len by sa v ňom nastolil a udržiaval poriadok. G. je odhodlaná spísať všetky diagnózy sveta a vymyslieť účinné stratégie, ako ich liečiť aj ako im predchádzať, usilovne každý deň pracuje na svojej budúcej knihe, zapisuje myšlienky, rozvíja teórie.
![Spisovateľka Etela Farkašová.](https://ipravda.sk/res/2018/03/15/thumbs/etela-farkasova-nestandard1.jpg)
„S prózou Etely Farkašovej vhupneme rovno do debaty, či sa v otázke záchrany sveta nachádzame päť minút pred dvanástou, alebo päť minút po dvanástej, koľko máme ešte času alebo či sme ho už prepásli a aké máme možnosti. S tým súvisí ďalšia otázka: či k záchrane sveta môže prispieť jednotlivec a čo môžem urobiť ja sám alebo či to dokáže len vytvorenie nejakých globálnych nástrojov na to, aby sa svet dokázal zachrániť pred klimatickou aj pred inými krízami, alebo či ide o politické regulácie zhora,“ povedal o knihe člen poroty Anasoft litera Patrik Garaj. Ako zhodnotil, je to skôr filozofické dielo, ktoré nemá strhujúci dej, ale je to pozvanie na rozmýšľanie o tých najzásadnejších veciach, čo zažívame.
A hoci by sa zdalo, že skutočná aj tá literárna G. konajú až absurdne, nech nám to nebráni zamyslieť sa, koľko je na ich slovách pravdy.