V kinách je aktuálne romantická komédia Snúbenec alebo milenec, čím bola postava Dory pre vás iná oproti tomu, čo ste doteraz hrali?
Dostala som pozvanie na kasting od režisérky Nóry Lakos. Moja postava pôvodne mala mať 24 rokov. U hercov sa až tak veľmi nerieši, kto má koľko rokov, buď vyzeráte staršie, alebo mladšie. Ale obávala som sa, že som už vnútorne úplne inde, že by pre mňa nebolo prirodzené zahrať problematiku 20-ročných dievčat, keď mi ťahalo na 40. Už by to nebolo odo mňa vierohodné. Ale lákalo ma to.
Išla som na kasting a režisérka bola neskutočne očarujúca. Potom som išla na ďalšie kolo a potom ešte na ďalšie… Rozprávali sme sa o tom a režisérka mi vysvetlila, že scenár je iba základ a môžeme ho posunúť – Dora bude tridsiatnička a bude riešiť trochu iné problémy, aby to bolo hlbšie. Bolo pre mňa úžasné vidieť, že so scenárom sa dá dynamicky pracovať. Vymýšľali sme rôzne scény aj podľa toho, aká som ja, ako to vidím. Prvýkrát som pociťovala, že som zapojená do vývoja.
Dora je cukrárka, pečie koláčiky. Je to aj vaše hobby? Alebo ste mali aj nejakú prípravu?
Boli nejaké prípravy, ale vedeli sme, že keď tam bude treba robiť nejakú penu, v zábere nebude moja ruka. Cukrárstvo je umenie, treba mať dobre zvládnutý postup. Nikdy som nepiekla. Ja rada varím, ale ešte nikdy som nikomu neupiekla tortu.
![Ako hlavná hrdinka komédie Snúbenec alebo...](https://ipravda.sk/res/2021/08/05/thumbs/plagat-k-filmu-snubenec-alebo-milenec-clanokW.jpg)
Zaujal vás nápad, že zákusky, ktoré Dora piekla, boli nazvané podľa nešťastných filmových párov? Kate Winsletová a Leonardo DiCaprio, Robert Redford a Barbra Streisandová…
Mne to prišlo, že Snúbenec alebo milenec? nie je iba jedna z ďalších romantických komédií, že je tam niečo iné, má to nejakú tvár. Moja postava má svoj svet, ktorý si vytvára, a dali sme tomu aj trochu iný vizuál. Kinematografia nie je len o príbehu, ale aj o vizuálnej stránke. Ak by to bol len príbeh, stačilo by iba počúvať.
Niekedy je dobré diváka zobrať do iného sveta. Dora pečie nádherné zákusky, musí to byť celé trochu rozprávkové. Svoj svet si vytvára tak, aby sa nezranila. Práve preto chce mať všetko pod kontrolou. Keď pečiete, musíte presne ovládať celý postup. Ona tak vníma aj svoj vlastný život.
V anotáciách k filmu sa hovorí, že svojou atmosférou film pripomína Améliu z Montmartru. Pripomína ho aj vám?
Človek má pocit, že je to rozprávkové. Hoci základy celého príbehu sú ako z reálneho života. Ona je sklamaná, lebo sa zaľúbila do muža, ktorý už má snúbenicu. Začne dávať zákuskom mená z filmového sveta. Režisérka však chcela, aby sme to posunuli do iného sveta, celé to „vymaľovala“ inak, ako keď sa točí bežná romantická komédia.
Niekedy možno aj my prežívame realitu inak, cez iné okuliare ako napríklad náš sused. Pri romantických komédiách mávam pocit, že sú si podobné. Táto má postavy viac zadefinované. Vedela som presne, ako Dora vyzerá, čo rada nosí. To sa veľakrát nerobí a páčilo sa mi to.
Keď hráte v maďarčine, máte prízvuk?
Nie. Ale v tomto filme sme využili, že som z Fiľakova, ktoré je 20 kilometrov od maďarských hraníc a hovorí sa tam nárečím palóc. Kedysi som hovorila týmto nárečím, teraz hovorím po maďarsky bez prízvuku, ale keď sa rozčúlim, ten prízvuk mi tam vyskočí. Režisérke sa to páčilo.
Moja postava vo filme sa tiež snaží potlačiť a utajiť svoju prirodzenosť. Je to ako v dnešnej dobe. Instagramový svet – som v poriadku, všetko mám pod kontrolou, vyzerám úžasne, vlasy, šaty, všetko. Ale čo je ozaj pravda, čo potláčame? V momente, keď nás niečo zasiahne, naša prirodzenosť vypláva na povrch.
Film je nadabovaný pre slovenský a český trh tak, že sa v ňom hovorí zároveň po česky aj po slovensky.
Áno, film sa bude distribuovať v Čechách aj na Slovensku. V Českej republike majú veľmi radi slovenčinu, takže hlavná hrdinka je Slovenka a hráme sa na to, že sa snaží rozprávať dobre po slovensky, ale má prízvuk. Keď sa niekto narodil v Československu, zdá sa mi prirodzené, že niekto rozpráva po česky, niekto po slovensky. Pre mňa je to normálne. Ako Maďarka chcem ukázať, že si Slovákov alebo Čechov vážim, a preto hovorím po slovensky aj po česky. Nejde ani o to, aby mal človek čistú slovenčinu, ale že sa snaží.
![Ako účastníčka francúzskeho odboja (vľavo) vo...](https://ipravda.sk/res/2021/08/05/thumbs/vica-kerekes-vo-filme-resistance-clanokW.png)
Hráte aj v zahraničných produkciách a rôznych koprodukčných projektoch, jeden z posledných bol film Resistence, kde ste stvárnili účastníčku francúzskeho odboja. Tam ste zase hovorili po anglicky s francúzskym prízvukom…
V komédii Snúbenec alebo milenec? som dabovala sama seba do slovenčiny, keď prídem do Českej republiky, musím hovoriť čisto po česky, mám na to aj koučku. Potom idem do Slovenského národného divadla, kde hrám v Tajovského hre Hriech a musím hovoriť bez prízvuku. V Trnavskom divadle hrám v hre od Moliéra, kde môžem mať trochu prízvuk, lebo moja postava je z Ameriky.
Vo filme Resistence sme hovorili po anglicky, niekto s nemeckým prízvukom, niekto s francúzskym. Je to chaos, ale už sa v tom aspoň viem orientovať a nebojím sa. Na začiatku som si myslela, že prízvuk je moja slabosť. Teraz som rada, že som sa prihlásila na VŠMU v Bratislave. Som maďarskej národnosti a som rada, že som si nevybrala ľahšiu cestu a nešla študovať do Maďarska, ale na VŠMU som sa učila po slovensky a zdokonaľovala sa.
Keď som hrala v nemeckom filme Die Freibadclique, rozprávala som po nemecky s poľským prízvukom. Považovala som to za slabosť, ale už sa za to nehanbím. Jesse Eisenberg sa ma pri nakrúcaní Resistence každý deň pýtal, v koľkých jazykoch hrám. Lebo on hovorí iba po anglicky.
V SND v predstavení Hriech hráte hriešnicu Evu, čakajúcu na muža prichádzajúceho z robôt v Amerike, obávajúcu sa následkov nevery. Ako sa vám táto postava skúšala? Hráte to s takou vehementnosťou.
Asi v živote som neprežívala také náročné obdobie. Ťažké bolo v tom, že nás pri skúšaní prerušil covid. Vždy sme naštartovali a potom nás stopli. Keď už sme videli svetlo na konci tunela, mali sme asi týždeň na skúšanie, bolo to veľmi intenzívne. Mala som pocit, že od rána do večera trpím, lebo moja postava od začiatku do poslednej chvíle trpí. Keď bola pauza, neoddýchla som si, pracovala som na textoch, zdokonaľovala jazyk a hľadala cestu, ako to hrať.
Potom som išla na ďalšiu skúšku. Ten týždeň bol veľmi vyčerpávajúci. Neviem pracovať tak, že si robím nejaké rezervy. Nedáva mi to zmysel. Vedela som, že musím do toho dať všetko. Lebo si to tí ľudia zaslúžia, projekt si to zaslúži, režisér si to zaslúži a aj ja si to zaslúžim. Takže to bola pre mňa nádherná práca, ale veľmi náročná. Ešte ten Tajovského jazyk, tam nebolo namieste, aby som mala prízvuk. Okrem hrania postavy som si teda musela dávať obrovský pozor aj na to, aby to bolo čisté.
Videla som predstavenie počas verejnej generálky a vtedy ste sa mokrou handrou po chrbte plieskali tak urputne, že ste ho mali červený. Hriech sa ešte veľakrát kvôli pandémii nehral, znovu ho bude možné vidieť v septembri. Ale opakovaním predstavenia sa táto razancia zmiernila? Muselo to bolieť…
Ja to mám tak. Snažím sa, aby to vždy bolo ako naozaj. Samozrejme, nemôžete si ublížiť, ani partnerovi, musí tam byť nejaká kontrola, ale nešetrím sa. V tom predstavení búcham hlavou o stôl, mala som z toho brutálne modriny.
![mala Tomas Mastalir Kvasko Vica Kerekes Eva 2](https://ipravda.sk/res/2020/09/15/thumbs/mala-tomas-mastalir-kvasko-vica-kerekes-eva-2-stvorec.jpg)
Niekedy sa neviem ustrážiť. Idem do toho absolútne so všetkým, čo mám. Život je taký krátky, tak si hovorím, že čo sa budem sa šetriť. Radšej zomriem na javisku. Ja to tak mám.
![S Tomášom Maštalírom v inscenácii Hriech od...](https://ipravda.sk/res/2021/08/05/thumbs/tomas-mastalir-a-vica-kerekes-v-inscenacii-hriech-clanokW.jpg)
Aj Milan Lasica nedávno zomrel na javisku. Účinkovali ste spolu vo vašom prvom filme Konečná stanica, ako si naňho spomínate?
Účinkoval tam úplne na začiatku a nestretli sme sa. Ale veľakrát sme sa stretli na Art Film Feste alebo v programe Zlaté časy. Hovorili mi, že pánu Lasicovi musím zaklopať na dvere, že o mne tak krásne hovorí. Čudovala som sa – o mne? Ale čo vám poviem, takáto smrť, to by si asi želal každý herec. To si želám aj ja sama pre seba, aj pre svojich nepriateľov. Zomrieť tak, že to nebolí a pri tej nádhere. On si to zaslúžil. My by sme ešte potrebovali, aby tu pár rokov bol, ale zaslúžil si takú krásnu smrť.
Je leto, máte čas pre seba? Nejako sa rozvíjať alebo, naopak, leňošiť?
Nie, ale ani to nepotrebujem, mali sme dosť času, aby sme rozvíjali sami seba. Teraz potrebujem pracovať, mali sme dosť času, aby sme premýšľali nad svojimi chybami a rôznymi vecami.
Rozbehlo sa to, máte dosť príležitostí?
Áno, hrám vo dvoch predstaveniach, v Trnave a v Bratislave, potom začínam skúšať v Maďarsku, v Prahe nakrúcam Indiána a Běžná selhání. A robím ešte americký seriál, ktorý už dokončujeme, a budem učiť aj vo filmovej škole v Budapešti. Mám toho dosť.
Aký americký seriál nakrúcate?
O tom nemôžem hovoriť. Američania sú tajnostkári, nemôžem.
V minulosti ste už vyučovali herectvo, čo vás na tom baví?
Mám to už dlho v sebe. Možno to je generačné, moja babička bola učiteľka, moja mamička bola učiteľka, môj brat učí na gymnáziu. Veľmi ma to baví. Je úžasné vidieť, akí sú žiaci prvý deň, potom druhý, tretí deň. Baví ma ich vývoj, ako sa postupne otvárajú. Dáva to aj mne veľa, že sa nimi môžem podeliť o svoje zážitky, o to, čo som sa naučila. Robím to už šiesty rok.
V Maďarsku učím na filmovej škole Lumiere, v Čechách je to Art film festival, letný festival na rôznych miestach Českej republike, uchádzači absolvujú rôzne kurzy divadelného aj filmového herectva, učia sa spev a podobne.
Vo filme Snúbenec alebo milenec? ste hrali s chlapcom, ktorý vám hral „falošného“ syna. Ako sa vám s ním pracovalo?
On je možno dospelejší ako my, je si veľmi vedomý toho, čím chce byť, a tá rola je v súlade s ním samým, čím je v normálnom živote.
![Vica Kerekes na snímke z roku 2017.](https://ipravda.sk/res/2021/08/05/thumbs/vica-kerekes_02-clanokW.jpg)
Máte roztočený aj film Láska na špičkách, kde hráte bývalú baletku. V akom štádiu je tento film?
Áno, hlavná hrdinka študovala tanec na konzervatóriu a potom sa stala učiteľkou tanca. Už sme to dokončili, teraz sa na tom robí postprodukčne, v októbri by film mohol byť v kinách.
Robíte vo väčších produkciách, hráte v komerčne úspešných filmoch, ale aj v menších, ktoré sa možno k bežnému divákovi ani nedostanú. Čím je to pre vás zaujímavé?
Vždy je to veľmi osobné, a potom, pre mňa nie je dôležitý iba príbeh, rada sa stretávam aj s tvorivým tímom. Pre režisérku Noru Lakos je to jej prvý celovečerný film, robila som s niekoľkými takými režisérmi. Viem, aké je to ťažké, pre každého, kto začína. My sme to zažívali. Je dôležité, aby sme tých tvorcov podporili, je dôležité cítiť podporu. Viem, aké je ťažké dostať sa do povedomia.
Minulý rok ste na zámku v Slatiňanoch nakrúcali film Slúžka, čo ste si našli na tejto postave zaujímavé?
Samozrejme, že zaujímavý bol samotný príbeh, ktorý sa odohráva sa na zámku, kde žijú ľudia rôznych národností. To ma fascinuje. Žila som v krajine ako Československo, kde sme takto žili bok po boku rôzne národnosti. Moja rola je tam maličká, ale celý príbeh je veľmi dramatický. Veľmi som milovala svet, ktorý Hana Lasicová vytvorila. Pracovala som s režisérkou Marianou Čengel Solčanskou, ani chvíľu som neuvažovala, že by som to odmietla.
![S Bolkom Polívkom vo filme Muži v naději.](https://ipravda.sk/res/2021/08/05/thumbs/vica-kerekes-vo-filme-muzi-v-nadeji-clanokW.jpg)
Máte pocit, že sa posúvate od postáv zvodných mileniek k niečomu inému?
Mám pocit, že z mojich 60 filmov je iba pár takých. Napríklad aj vo filme Snúbenec alebo milenec? je to úplne iná postava. Takže na tú otázku ani neviem odpovedať, lebo už mám pocit, že som urobila strašne veľa iných postáv. Jasné, robím všetko, čo ma zaujíma, posúvam tie hranice…
Podľa čoho si teraz vyberáte úlohy?
Podľa scenára, podľa toho, či mám pocit, že by to niečo prinieslo ľuďom, že to má nejakú nadhodnotu, vnímanie celého projektu je niečím iné.