Roznerove diela Sedem dní do pohrebu, Noc po fronte, a Výlet na Devín, ktoré vyšli až po jeho smrti, zaznamenali značný čitateľský záujem. Predovšetkým próza Sedem dní do pohrebu, v ktorej opísal napätých sedem dní do pohrebu Zory Jesenskej. Od narodenia Jána Roznera, literárneho, filmového a divadelného kritika, ale aj prekladateľa a prozaika, uplynie v nedeľu 4. decembra 100 rokov.
Ján Rozner sa narodil 4. decembra 1922 v Bratislave. Základné a gymnaziálne štúdium absolvoval v rodnom meste. Na vysokú školu sa nedostal z rasových dôvodov, písal sa totiž rok 1940, čo bolo obdobie vojnovej Slovenskej republiky (1939 1945) a on mal po otcovi židovské korene. Po skončení druhej svetovej vojny pracoval ako redaktor v denníkoch Pravda a Národná obroda. Neskôr pôsobil vo vydavateľstve Slovenský spisovateľ. V rokoch 1963 1964 bol dramaturgom Činohry Slovenského národného divadla (SND) v Bratislave.
![Jana Oľhová ako Zora Jesenská a Dano Heriban ako mladší Ján Rozner v novej hre martinského Slovenského komorného divadla Sedem dní do pohrebu.](https://ipravda.sk/res/2012/05/29/thumbs/64188-jana-olhova-ako-zora-jesenska-a-dano-heriban-ako-mladsi-stvorec.jpg)
V druhej polovici 60. rokov 20. storočia sa stal vedeckým pracovníkom v Ústave slovenskej literatúry Slovenskej akadémie vied (SAV), odkiaľ musel po politických previerkach začiatkom 70. rokov minulého storočia odísť. Mal zákaz publikovať, stratil zamestnanie a v roku 1977 emigroval do Nemeckej spolkovej republiky (NSR), kde žil a pracoval v Mníchove.
![Gabriela Rothmayerová, NEPOUZIVAT!!!!!](https://ipravda.sk/res/2017/11/13/thumbs/gabriela-rothmayerova-rothmayerova-stvorec.jpg)
Prvé kritické texty začal publikovať už ako stredoškolák. V nadrealistickom zborníku Sen a skutočnosť v roku 1940 uverejnil stať Dynamika filmovej montáže. Filmovou tvorbou sa zaoberal aj neskôr, no jeho rukopis rozsiahlejšej práce na filmovú tému sa stratil.
V období redaktorského pôsobenia rozšíril svoj kritický a publicistický záujem o literatúru, divadlo, ale venoval sa aj kultúrnej politike a politike vôbec. Dôkladne rozobral napríklad dielo Janka Jesenského v zborníku Janko Jesenský v kritike a spomienkach (1955). Výber z jeho kritík Pohľad v zrkadlách vyšiel v roku 1969, v čase keď patril k rešpektovaným kritikom. Venoval sa aj prekladom z angličtiny a nemčiny.
Medzi slovenských spisovateľov sa zaradil až po smrti. V jeho pozostalosti sa totiž našli rukopisy spomienkových diel, ktoré vyšli pod názvami Sedem dní do pohrebu (2009), Noc po fronte (2010) a Výlet na Devín (2011).
![Ján Rozner: Výlet na Devín](https://ipravda.sk/res/2011/08/30/thumbs/45155-jan-rozner-vylet-na-devin-stvorec.jpg)
V knihe Sedem dní do pohrebu opísal obdobie, ktoré prežil medzi smrťou a pohrebom svojej manželky, ktorú sa komunistický režim po roku 1968 pokúšal vymazať zo slovenskej literatúry. Predstavitelia režimu sa usilovali, keďže išlo o známu osobnosť, udržať pohreb v čo najväčšej tajnosti. Posledná rozlúčka so Zorou Jesenskou však aj napriek tomu prerástla do tichej manifestácie.
Román má aj širšie spoločenské pozadie, je kritickým obrazom štyridsaťročnej totality a figuruje v ňom celý rad postáv z oblasti kultúry i politiky. Kniha vykresľuje aj vzťah medzi Roznerom a o 13 rokov staršou Zorou Jesenskou.
![Ján Rozner: Výlet na Devín](https://ipravda.sk/res/2011/08/30/thumbs/45286-jan-rozner-vylet-na-devin-stvorec.jpg)
V Noci po fronte opísal zasa zážitky 23-ročného mladíka z prvej noci po oslobodení Bratislavy. Vo Výlete na Devín prerozprával okolnosti viacerých návštev Devína od bežných výletov až po manifestačné politické zhromaždenia.
Ján Rozner zomrel 25. septembra 2006 v Mníchove vo veku 83 rokov. Podľa jeho knihy Sedem dní do pohrebu pripravilo Slovenské komorné divadlo v Martine inscenáciu, ktorá získala ocenenie Dosky 2012 ako najlepšia inscenácia divadelnej sezóny 2011/2012.